AMIRALITATEA DIN LONDRA
HORNBLOWER
După un roman de C S Forester
Subtitrarea BlackAmber/SubTeam pentru www.subs.ro
BROAȘTELE ȘI HOMARII
Războiul cu Republica Franța a ajuns într-un impas.
Regaliștii francezi refugiați în Anglia sunt nerăbdători
să înfrângă blocajul și să restaureze monarhia.
Intră, căpitane Pellew.
Scuzele mele pentru că te-am chemat în așa scurt timp.
- Deloc, milord. - Căpitane Pellew...
îți prezint pe general, baronul de Charette,
comandant al armatei maiestății sale, regele Ludovic, în exil.
Generalul e pe cale să invadeze Franța
și noi îl vom ajuta.
Odată ce corăbiile voastre ne-au trecut canalul,
vom strânge o armată și vom mărșălui spre Paris
pentru a reinstala pe tron pe maiestatea sa catolică.
Pot să întreb câți oameni vă așteptați să adunați pentru această armată, domnule?
În câteva zile, voi avea 10.000, poate 20.000 de soldați.
Apoi vom merge spre est, adunând mai mulți pe traseu.
Să nu vă îndoiți niciodată de loialitatea oamenilor, monsieur.
Înțeleg, domnule. De fapt, s-au strâns armate...
împotriva guvernării rebele și înainte...
- Desigur, de multe ori. - ... fără vreun succes.
Căpitane Pellew,
cinci ani am trăit în exil, în timp ce trădătorii...
mi-au dus țara de izbeliște.
Acum nobilimea din Franța se întoarce acasă.
Și de data asta, când compatrioții mei luptă,
noi, liderii lor de drept, îi vom conduce în bătălie.
Să înțeleg, domnule, că...
nu avem sprijinul dumitale în această mare aventură?
Ba da, baroane, vă puteți baza pe sprijinul complet al căpitanului Pellew.
Aveți cuvântul maiestății sale britanice.
- Cum arăt? - O surprinzătoare îmbunătățire,
dacă pot spune așa, domnule.
Așadar, două cămăși, nădragi, butoni și catarame, suma este
11 lire, 9 șilingi și șase pence.
Poate aliaj în loc de argint pentru cataramele pantofilor?
Ar însemna... să spunem 11 lire în cap?
Foarte bine, dl. Collins.
Te asigur, baronul este încă o figură de frunte
printre cei loiali regelui Ludovic.
Numele lui va provoca scânteia care va aprinde nordul Franței.
Dar forța regalistă, milord, nu e decât o rămășiță a unei armate învinse.
- O ultimă aruncare de zaruri, te asigur. - Într-adevăr, domnule.
- Una disperată chiar. - Uiți ce e în joc, sir Edward.
Cu costul transportului generalului Charette
și a oamenilor lui peste canal, putem pune punct
războiului cu Franța. Sigur, chiar și în estimarea ta,
este un efort mărunt pentru un loc în istorie.
Da, dar dacă expediția va eșua, domnule,
care va fi costul în vieți?
Oamenii mor în fiecare zi în care acest război continuă. Când se va sfârși,
putem avea răgazul să le numărăm.
Faceți loc! Faceți loc!
- Milord! Milord! - Vorbește, omule!
- Ordinele... - Ei bine?
S-au dus, milord.
Milord?
Ducea primului ministru o copie a planului generalului Charette.
Dumnezeule!
- Și dacă pică în mâinile dușmanului? - Nu știm acest lucru.
Poate e pe fundul Tamisei, la vreun hoț beat
- ... într-o tavernă. - Și dacă nu?
Guvernul maiestății sale a decis
și nu se va răzgândi.
Ar trebui să știe și generalul Charette?
Nu cred că e nevoie să-l deranjăm.
Ceea ce s-a petrecut aici rămâne între noi.
S-a înțeles?
Da, domnule.
În orice caz, cum n-ar fi politic pentru regele Ludovic
să creadă că i-am trimis generalul pe țărm neajutorat,
vei rămâne pe loc după ce a debarcat generalul.
Dacă se dovedește ce e mai rău, îi poți furniza
- ... mijloace de scăpare. - Cum doriți, domnule.
Prea bine. Ți-ai primit ordinele, căpitane Pellew.
Ești liber, domnule.
- Domnule Hornblower! - Domnule!
Păi nu sta acolo fără rost, domnule. Trebuie să ne întoarcem
la Plymouth cât mai repede posibil.
Bun venit la bord, domnule.
O întâlnite profitabilă la amiralitate, sper.
Destul de satisfăcătoare, dl. Bracegirdle.
Semnalizează vasele Dunbarton, Sophia și Catherine
și cere prezența căpitanilor lor într-o oră.
Dl. Hornblower, complimentele mele ofițerilor seniori.
Îi voi primi în cabina mea în 20 de minute.
- Da, domnule. - Așadar, dl. Hornblower, ce vești?
Nu știu mai multe decât dumneata, dl. Bracegirdle.
Mă aștept să aflăm curând.
Apropo, cred că ai o pată de noroi pe haină.
Arăți fiecare centimetru din noul locotenent, dl. Hornblower.
Fie să rămâi așa multă vreme.
Domnilor, complimentele căpitanului și vă așteaptă
- ... în cabina sa în 20 de minute. - Ce e asta?
Domnilor, se pare că avem un străin în mijlocul nostru.
Nu, nu, mă înșel. E locotenentul Hornblower,
din cap până-n picioare un om nou.
Și nicio cârpitură nu se vede.
Într-adevăr, locotenent aspirant Kennedy.
Domnilor, se pare că dl. Hornblower este acum standardul
cu care toți trebuie să ne măsurăm.
Bine, bine, gata, destul. Mulțumesc, dl. Bowles.
Ai grijă.
Care crezi că vor fi ordinele?
- Stai aici și ia-o ușor. - Nu până când căpitanul
- ... n-o lasă mai moale. - Păcat.
Aș duce-o bine încă o lună cu rații proaspete.
Poate că vom fi trimiși în Indii. Ce spuneți de asta?
- Palmieri, soare. - Boli tropicale.
S-ar putea să mergem iar în Mediterană, mai facem o plimbare la spanioli.
Da, ne întoarcem și le dăm o chelfăneală.
O facem de capul nostru și lăsam restul flotei la canal.
Auzi, Fanny Fără-Frică, ai ratat un loc...
- Unde? - În spatele tău.
Unde?
Domnilor, așa cum știți, fără îndoială,
m-am întors de la o întâlnire cu amiralul Hood.
Ordinele noastre sunt să ne alăturăm vaselor Catherine, Dunbarton și Sophia
și să-l ducem pe generalul Charette împreună cu forțe cuprinzând
trupe de regaliști francezi și infanteriști englezi
pe coasta Franței.
- O invazie, domnule? - Domnule Kennedy, patru vase cu greu
- ... pot alcătui o invazie. - Atunci care-i rostul, domnule?
Rostul este, domnule Bowles, că suntem în război.
Și, în război, răspundem unui ordin fără ezitare.
Înțeleg, domnilor, că acest plan poate părea cumva...
... nesăbuit.
Cu toate acestea, planul generalului este ca odată acostat, să ridice o armată
cu care să mărșăluiască spre Paris și să-l pună pe tron pe regele Ludovic.
Ar însemna sfârșitul războiului, domnule.
Cred că asta este intenția, dl. Bracegirdle.
Domnule, ni se permite să știm unde vor acosta
- ... trupele generalului? - Nu, destinația va rămâne secretă
până vom ridica pânzele și atunci nu e nicio șansă
ca francezii să afle până la sosire. Între timp, vreau
să fie aranjați oamenii și proviziile generalului
imediat cum sosesc. Vă mulțumesc, domnilor.
Poate săptămâna viitoare vom toasta pentru căderea
Republicii Franța, domnule.
Da, domnule Hornblower.
Cel puțin, acesta este planul.
Styles, hai să încărcăm baloturile cât mai repede posibil.
Broaște! Ce Dumnezeu caută aici?
Tu ce crezi, Horatio?
Par puțin... dezordonați.
Cuvântul "târșâiți" pare mai potrivit.
Atenție la homari!
Batalion... stai!
Bună dimineața, domnilor. Maior Edrington, Infanteria 95.
Mi s-a spus că cineva de aici va avea grijă de îmbarcarea
- ... oamenilor mei pe Indefatigable. - Locotenent Hornblower.
Locotenent aspirant Kennedy, domnule.
- Voi avea grijă personal. - Excelent.
Oamenii dumitale arată foarte bine, dl. maior. Aproape prea bine pentru luptă.
Serios? De obicei cred că, cu cât e ofițerul mai apt,
cu atât mai buni devin oamenii.
Batalion...
- Cel puțin în armată. - ... la dreapta!
Charette! Charette!
Broaște blestemate!
- Aveți idee ce spune generalul? - Spune că azi...
este o zi mare. Pleacă în cruciadă
pentru a elibera prea iubita lor Franța.
Împreună vom lupta, poate până la moarte...
dar va fi pentru cea mai măreață cauză din lume...
Fiecare dintre noi...
va fi amintit de către istorie ca omul căruia nu i-a fost teamă
să-și riște viața...
pentru Franța.
Trăiască regele!
Cred că ce le lipsește la disciplină recuperează
- ... în entuziasm. - Dl. maior,
dacă vreți ca bagajele personale să vă fie transferate
pe bărcuță, voi avea grijă să ajungă pe Indefatigable.
Prea bine. Apropo, ar fi mai bine
dacă mi te-ai adresa cu "milord".
De fapt, sunt conte de Edrington.
Vezi tu, Horatio, ai fost destul de bogat încât să cumperi un titlu,
ca și o uniformă nouă,
ai fi putut să te înrolezi în armată.
Vă rog, monsieur, cred că știu suficientă engleză
pentru misiunea care ne așteaptă.
Colonel, marchiz de Moncountant.
Am fost însărcinat cu îmbarcarea trupelor dumneavoastră, domnule.
Foarte bine. Oamenii mei sunt pregătiți.
Abia aștept călătoria noastră, monsieur.
Întotdeauna mi-a plăcut aerul mării.
Aveți grijă, e bagajul meu personal.
Să nu-l scăpați! Idioți!
E a dumneavoastră, domnule?
Da, domnule Hornblower. Este a mea.
Arma la umăr!
Toți oamenii și proviziile sunt asigurate, domnule.
Foarte bine, dl. Hornblower. Semnalizează convoiul.
Domnule Bowles, pregătește-te să ridici ancora.
Pregătiți-vă să ridicați ancora! Om la cabestan!
Quiberon...
- Vedeți asta? Nu-i a voastră! - Nu-i a voastră!
Nu fura! Pricepe? Dacă furi, o pățești destul de repede.
- Înțeles? - Oldroyd! Ce se întâmplă aici?
Tâmpitul ăsta voia să fure găina, domnule.
Sunt găinile ofițerilor și l-am prins cu mâna-n sac.
- Furtul se pedepsește cu spânzurătoarea. - Da, Matthews,
știu articolele de război despre subiect. Mulțumesc.
Te așteaptă frânghia, broască!
Pe el, nu cred.
S-a deranjat cineva să le explice aranjamentele
- ... acestor oameni? - Nu chiar, domnule.
Dă-i drumul.
Îl lăsăm să plece, domule?
Styles, acești oameni sunt oaspeții noștri, prin urmare,
ne vom purta cu ei cu toată curtenia și bunătatea
câtă vreme sunt la bord.
Să ducem broaștele în cârcă, domnule? Broaștele sunt dușmanul, domnule.
Aceste broaște, Styles, sunt broaște bune.
O broască e o broască, domnule. Și singura broască bună e aia moartă.
Se va sfârși rău, dl. Hornblower. Să țineți minte cuvintele mele.
Gata, destul!
- Acum, treceți la treabă. - Da, să trăiți.
Styles...
- Domnule? - Pune găina înapoi.
- Dar, domnule! - Styles!
Da, domnule.
Intră.
Raport de la dunetă. Vântul bate încă din nord.
- Cursul e liniștit. - Mulțumesc, dl. Hornblower.
- Dl. Hornblower... - Domnule.
O vorbă, dacă ești bun.
Cum suportă oamenii noii lor tovarăși de călătorie?
Așa cum e de așteptat, domnule.
Au câteva nemulțumiri legate de prezența lor.
- Dar nimic dificil. - Nemulțumiri? Ce fel de nemulțumiri?
Cred că le este greu să vadă
trupele generalului ca aliate. Când abia ieri,
toți francezii erau dușmani.
Dar, le-ai dat bine de înțeles că vor da
- ... generalului întregul lor sprijin? - Da, domnule, foarte.
Bun, bun.
Iar tu,
ce... crezi despre general și planul lui?
Cred că e îndrăzneț, domnule.
Îndrăzneț? Doar atât?
Fără să-l cunosc bine pe general sau planurile sale,
n-aș îndrăzni să judec, domnule.
Un răspuns foarte prudent.
Se fac unele speculații în legătură cu destinația noastră, domnule.
Ce-ai spune dacă ți-aș zice că ne îndreptăm spre
coasta bretonă? Care ar fi bănuiala ta?
În cazul acesta, aș spune golful Quiberon, domnule.
Da?
De ce?
Din amintirile mele, Quiberon permite o bună acostare.
- E alegerea logică. - Deducția ta este corectă.
Să ne rugăm ca republicanii francezi
să nu-ți împărtășească logica. Altfel, golful Quiberon
s-ar putea să nu fie un locșor primitor, la urma urmei.
Trebuie să oprim aici artileria republicii,
să nu vină împotriva noastră prin Muzillac,
la vest de Quiberon, aici.
Deci, colonelul Moncoutant va conduce un grup de oameni
să preia controlul podului de la Muzillac, aici.
Colonelul este marchiz de Muzillac.
Este lordul satului.
- Cunoaște regiunea foarte bine. - Trebuie să fiți bucuros
să vă întoarceți acasă, colonele. Fără îndoială,
- ... oamenii vă vor ura bunvenit. - Cei mai mulți dintre ei, dl. Bracegirdle.
Unora le va părea rău să mă vadă, dar
eu voi fi bucuros de întâlnire.
Colonelul Moncoutant cere companiei de infanterie să asigure
sau să distrugă podul de la Muzillac.
Maior Edrington...
Cred că oamenii mei sunt gata pentru misiune, căpitane.
Monsieur, protestez. Ca lord de Muzillac,
onoarea apărării podului trebuie să cadă în sarcina oamenilor mei.
Cu respect, colonele, oamenii dumitale n-au fost în acțiune
- ... de mulți ani, în timp ce ai mei... - Pui la îndoială
competența trupelor franceze, maiorule?
Colonele, am scos în evidență lipsă lor de experiență recentă.
Deci, o pui la îndoială. Nu, nu voi permite.
Domnilor, cu siguranță că toți suntem aliați aici.
Câtă vreme campania noastră are succes,
- ... toți vom împărți onorurile. - Dl. Hornblower are dreptate.
Pentru reinstalarea regelui, este singura noastră preocupare.
Cum dorești, colonele.
Aș sugera, colonele, ca unul din ofițerii mei să fie legătura
dintre domnia ta și lordul Edrington.
Pari să stăpânești situația, dl. Hornblower.
Poate vrei să te oferi voluntar.
Da, domnule.
Vom lua două duzini și destulă pulbere
- ... pentru a distruge podul. - Ce mărime are podul, domnule?
Îmi imaginez că e un pic mai mare decât râul, Matthews.
Domnule?
Lasă...
Ia zece butoiașe cu pulbere în plus să fim siguri.
Vă cer iertare, dl. Hornblower, dar de ce nu pot francezii
- ... să-și folosească tunurile? - Styles...
Poate că n-ai observat,
dar trupele generalului Charette nu au niciun tun.
Păi, nu m-ar deranja să-i las să le ia pe ale noastre.
Ieri erai gata să spânzuri un om pentru o găină.
Dar azi ești dispus să le dai tunurile noastre.
Foarte generos. Ai hotărât că francezii sunt de treabă, la urma urmei?
- Styles? - Nu.
Oamenii dumitale se codesc să vină cu noi la țărm?
Din contră, domnule, sunt chiar dornici.
Mă bucur să aud. Cu ajutorul oamenilor dumitale
sper să-mi văd casa readusă la ceva din vechea ei glorie.
Vor face tot ce le stă în putere, domnule.
Cred că ești străin de țara mea, domnule Hornblower.
Nu-ți imaginezi de ce sunt capabili republicanii.
Nu exista loc pe care să nu-l murdărească,
ne exista lucru pe care să nu-l spurce.
Să sperăm că temerile dumitale sunt nefondate.
Nu-i cunoști pe acești oameni.
Sunt barbari.
Dar ordinea va fi reinstalată, monsieur.
Poți conta pe asta.
Căpitane, plajă de acostare la orizont.
Foarte bine, dl. Bowles. Echipajul să coboare pânzele.
Da, să trăiți. Echipajul la vele!
Dl. Hornblower, se zărește plaja.
- Pregătește-te de debarcare. - Da, domnule.
- Domnule Hornblower. - Domnule.
Vei fi pe pământ străin cu dușmani peste tot în jurul tău.
Fii în gardă, să ai grijă.
Și să nu iei o situație drept sigură până nu
- ... te convingi singur că așa este. - Voi ține minte, domnule.
Bun. Sper că nu-ți vei abandona prudența de până acum.
- Nu, domnule. N-o voi face. - Ești liber, dl. Hornblower.
Ești îngrijorat pentru siguranța lui, căpitane.
Sunt îngrijorat pentru siguranța tuturor oamenilor mei, generale.
Dar pentru locotenent în mod special.
Este unul din cei mai buni ofițeri ai mei.
Și, în ciuda vârstei fragede, eu...
aș regreta pierderea lui.
Atunci dă-mi voie să te asigur.
Am încredere că în câteva zile întreaga Franță
va fi în spatele nostru, iar atunci tânărul dumitale locotenent
va putea să povestească nepoților lui cum a ajutat la repunerea
steagului regelui Ludovic în locul său de drept,
să fluture încă o dată peste pământul sacru al Franței.
Compania unu, alinierea! La dreapta!
Compania doi, aici! Înainte!
Archie, cum e să fii din nou pe partea asta a canalului?
Mai bine cu un pistol și un tun la îndemână. Vom avea nevoie
de transport pentru a duce tunurile și pulberea la pod.
Voi vedea la ce se gândește colonelul Moncoutant.
Își face mai multe griji pentru mașinărie.
În ritmul ăsta, va fi singurul lucru care va ajunge la Muzillac.
Oamenii dumitale sunt gata de plecare, dl. Hornblower?
- Da, milord, gata pentru tun. - Dumnezeule!
Dacă sunt de-ai noștri, am să pun să-i biciuiască.
Sunt din trupele franceze, cred.
Se poate. De ce cred că sunt aici?
- Domnilor, sunteți gata să înaintați? - Oamenii mei sunt gata, domnule!
- Ce? Ce vrei să spui? - Colonele, cred
că e nevoie de transport pentru tunul nostru.
S-a avut grijă de asta.
Când sunteți gata, vom purcede.
Muzillac așteaptă, domnilor.
Treaba asta pute rău.
Puteau măcar s-o curețe și ei.
Styles, mai puține plângeri acolo!
Bucură-te că nu cari tunurile alea tot drumul până în sat.
De la locotenent aspirat la comandantul unui car cu bălegar
nu e decât un pas. Cariera mea se înviorează.
Dl. Horblower, cum dumneata și cu mine suntem ofițeri seniori englezi,
cred că ar trebui să mărșăluim împreună.
Haide, domnule, doar dacă nu preferi carul cu bălegar.
Acum înțeleg de ce ai ales marina.
Toți oamenii și toate proviziile sunt la țărm, toate bărcile s-au întors.
Mulțumesc, dl Bracegirdle. Dă semnal vaselor să ridice pânzele.
Dl. Bowles, stabilește cursul spre Quiberon, te rog.
Ne îndreptăm spre vest să debarcăm forțele principale ale generalului Charette.
- Cursul, dl. Bowles? - Vest prin nord, domnule.
Vom ajunge până la prânz cu acest vânt, domnule.
Poate a fost trimis pentru noi.
Posibil.
Când vom ajunge la Quiberon, dl. Bowles, vreau ca dumneata
să tragi cât mai la țărm posibil.
Odată debarcarea completă, vom rămâne staționați acolo.
- Să rămânem? Credeam... - Sophia, Dunbarton și Catherine
se vor întoarce în Anglia.
Dar noi...
rămânem.
Ei bine, dl. Hornblower, iată obiectivul nostru.
Crezi că îi faci față?
Trebuie. Ori îi facem față ori îl distrugem.
- Generalul Charette contează pe noi. - Păi, în acest caz...
Maior Edrington, vei găsi un vad
la jumătate de leghe amonte, în spatele satului.
Vei staționa oamenii acolo la momentul potrivit.
Sper doar că suntem în stare, colonele.
Dl. Kennedy, pune oamenii să aranjeze tunul să acopere
calea de acces din sud. Vom vedea cum facem cu pulberea
- ... când mă voi întoarce din sat. - Da, să trăiți, dl. Hornblower.
- Ai auzit, Matthews. - Da, domnule.
Golful Quiberon, domnule.
Foarte bine, domnule Bracegirdle.
- Du-ne la țărm și să rămânem acolo. - Da, domnule.
Acum, oamenii mei îmi vor ura bunvenit acasă.
Căpitane, semnal de la Catherine.
Sunt gata să înceapă debarcarea trupelor.
Foarte bine, dl. Bracegirdle. Fă pregătirile pentru noi.
Generale, aș îndrăzni o favoare. Permiteți unuia dintre ofițerii mei
să vă însoțească pe țărm și să trimită rapoartele obișnuite.
- Rapoarte? - Da. Lordul amiral Hood a ordonat
să rămânem aici până va fi asigurat progresul vostru.
- Dar de ce? - Cred că amiralul
vrea să rămânem aici ca loc de retragere
în cazul în care întâmpinați rezistență mai mare decât cea anticipată.
Foarte bine, sir Edward. Îți mulțumesc pentru onestitate.
Dar te asigur că acele rapoarte
- ... vor conține numai vești bune. - Mă rog pentru asta, domnule.
Mă rog pentru asta.
Spune că e primarul.
Ești vânzătorul de lenjerie. Locul tău e dedesubt.
Nu mai este, monsieur. Și prin autoritatea...
Autoritate? N-ai nicio autoritate. Eu sunt marchizul.
- Scoate chestia aia ridicolă. - Regret, monsieur...
Regreți!
Vreau ca oamenii să fie aduși aici să-mi ureze bunvenit acasă.
Domnilor, poftiți.
Arestați-i!
N-ai dreptul să-i arestezi. Nu știu nimic.
N-am dreptul?! Cu ce drept mi-ați distrus casa?
Monsieur, această casă a fost confiscată
- ... pentru bunul public. - Liniște!
Unde sunt celelalte tablouri ale mele?
- Colecția mea de artă? - Domnule marchiz...
Unde?
Nu aveau nicio întrebuințare practică.
Au fost folosite pe post de combustibil la focuri.
Arse...
Dați jos steagurile alea.
- Nu, monsieur, regret... - Dă-le jos.
- Dă-mi pistolul tău. - Colonele...
- Dă-mi pistolul. - Nu, monsieur, vă rog!
E copil, nu înțelege.
Am să-l fac eu să înțeleagă.
- Nu, vă rog! Vă rog! - Colonele, pentru Dumnezeu!
Orașul este al dumitale. De ce să strici pulberea pe un copil?
Nu poate face niciun rău. Totul este bine.
Eu sunt marchizul. Trebuie să-mi dați ascultare!
Trăiască regele!
Mademoiselle, ia copilul de aici.
Mulțumesc, domnule. Mulțumesc.
Înțeleg că ceremonia de primire s-a încheiat.
Quiberon. Forțele principale regaliste mărșăluiesc pe uscat.
Vezi, dl. Bowles, oamenii sunt fericiți să ne vadă.
Da, domnule. Credeam că vom întâmpina mai multă rezistență.
Republicanii n-au stomac pentru luptă.
Așa... mai mult, Styles.
Trei butoiașe sunt deja plasate, domnule.
Iar acesta este al patrulea. Cred că va fi destul
să-l dăm jos când va veni timpul.
Cred că vom mai pune două butoaie pe lateral.
- Doar să fim siguri. - Vă cer iertare, domnule,
dar dacă inamicul este așteptat pe acolo și când vom arunca
podul în aer vom fi în partea aia...
- Cum ne întoarcem pe plajă? - Nu ne întoarcem.
Ordinele noastre sunt să menținem poziția cu orice preț.
Înconjurați de broaște și neavând unde să fugim.
- Styles! - Da, domnule, scuze.
Sunt mai mult decât niște afurisite de broaște aici, domnule.
- Continuați. - Da, domnule.
Archie!
Da?
Cred că merg să văd cum se descurcă maiorul Edrington la vad.
- Preiei comanda? - Da. Da, bineînțeles.
Matthews are dreptate, totuși, Horatio.
Dacă trebuie să aruncăm podul în aer, nu avem cale de scăpare.
- Știu. - Bună treabă să mori în războiul altcuiva.
Sergent, trimite pichete în față, pe flancuri și peste râu.
- Să acționeze ca observatori. - Prea bine, milord.
- Milord, e bine totul? - Bine?
Uită-te la locul ăsta, dl. Hornblower.
Nicio artilerie n-ar îndrăzni să treacă pe aici și dacă ar face-o,
mama i-ai putea bate cu umbrela.
- S-ar putea să trimită infanterie. - S-ar putea.
Dar să fiu sincer cu dumneata, teama mea cea mare
este că inamicul va ignora complet acest loc
și se va concentra pe pod. Dacă îl vor trece...
- Nu aveți încredere în oamenii mei. - Nu mă îndoiesc
de oamenii dumitale, dl. Hornblower, dar nu am încredere
că broaștele vor rămâne pe poziție și te vor apăra.
- Înțeleg, dar generalul Charette... - Generalul Charette nu-i aici.
Comandantul nostru este colonelul Moncoutant.
Și din manifestarea lui de mai devreme,
este clar că oricare i-ar fi rangul, soldat nu este.
Să nu subestimezi niciodată dușmanul, dl. Hornblower.
Și niciodată să nu supraestimezi un aliat, mai ales unul prins în propriile afaceri.
Mai bine merg să-i raportez. Să văd ce mai pune la cale.
Cred că e un loc bun de tabără, dl. Bowles.
Oamenii se pot odihni, iar mâine,
mâine luăm Quiberon.
La naiba cu animalul ăsta. Are nevoie de cârmaci.
Arată-i cine-i stăpânul, dl. Hornblower.
Nu e nevoie, știe.
Am auzit spunându-se că ghilotina este la fel de efectivă
la supunerea problemelor ca o armată de 5.000 de oameni.
Nu cred că e nevoie de 5.000 oameni să supui aceste persoane.
După cum arată, o mână de oameni ar rezolva.
Domnilor. Exact oamenii de care am nevoie.
Domnilor, sper că voi avea plăcerea
companiei voastre la cină.
- La cină? - Abia așteptăm, colonele.
Excelent. Să spunem ora 20:00?
Vino, domnule dl. Hornblower. Oamenii noștri ne așteaptă.
Nu putem face nimic aici.
- Mesaj de la dl. Bowles. - Ei bine?
Generalul Charette a făcut tabără pentru noapte.
- A întâmpinat vreo rezistență? - Nu, domnule. Asta-i bine.
Da. Dar de ce e atât de ușor?!
Republicanii puteau să pună linii de apărare oriunde!
- Doar dacă... - Dacă ce, domnule?
Dl. Bracegirdle, te-ai întrebat de ce ni s-a ordonat să rămânem aici?
Am presupus că pentru a asigura o retragere
generalului Charette dacă circumstanțele i-ar fi fost potrivnice.
Da, dar o singură corabie, când a fost nevoie de patru să-i aducă aici.
Dacă generalul Charette va fi forțat să se retragă...
Nu se așteaptă să se întoarcă cu mai mult de un sfert din oamenii cu care a plecat.
Calcul de înfrângere, dl. Bracegirdle.
Vedeți, domnilor, o republică,
o țară condusă de țărani, este o contradicție
a tuturor legilor naturale.
Observați, dacă sunteți buni, cum a suferit casa mea în absența mea.
Țăranii n-au putut avea grijă de ea pentru că
nu au obârșie nobilă și prin urmare n-au inteligență.
Dă-le pe mână mobilă fină, tablouri,
ei vor vedea doar lemn de foc. Probabil că mi-au folosit
cel mai bun coniac să aprindă flacăra.
Iertați-mă, domnule, dar mereu am crezut că orice om poate fi mai bun.
- Oricât de umilă i-ar fi situația. - Dar cu ce scop?
Monsieur, îmi amintesc că odată am avut un cal.
Și, pentru amuzament, l-am învățat să numere zilele săptămânii.
L-a făcut cumva savant? Firește, a rămas un cal.
La fel și cu țăranul.
Colonele, dacă le dați o șansă să învețe...
Nu, monsieur Hornblower, eu cred că ești un revoluționar în adâncul inimii.
- Nu sunt, domnule. - Am început să bănuiesc în piață.
- În această după-amiază. - Mă jigniți, domnule.
Te șicanez, desigur.
Monsieur, țara mea este farsa pe care o vezi azi
tocmai din cauză că anumite suflete bune ca dumneata cred
că pot învăța țăranul să gândească. Maior Edrington,
ca și mine, ai un titlu aristocratic.
În mod sigur mă vei sprijini.
Colonele, evident că te-ai gândit la chestiune mai mult decât mine.
În orice caz, poți fi sigur că-i mulțumesc Domnului
în fiecare zi pentru norocul nașterii mele, deoarece sunt sigur
că aș fi fost un țăran jalnic.
Priviți această femeie, e țărancă.
Lucrează în casa mea, la fel cum a făcut mama ei înainte.
Dar în zilele republicii, au făcut-o învățătoare.
Oare această creatură simplă a fost făcută să predea gramatică?
E mult mai bine s-o lași să facă ceea ce știe mai bine.
Spune că nu e animal.
Nu e nevoie să-i traduci cuvintele, domnule.
I-am înțeles franceza, la fel cum ea ți-a înțeles engleza.
- Ai grijă, dl. Hornblower. - Este de la sine înțeles, domnule,
că nu poate fi atât de ignorantă pe cât ești de nerăbdător s-o faci.
Încă o dată, domnule, aud rebelul din dumneata.
Atunci te înșeli din nou, domnule, pentru că nu sunt rebel.
Sper că sunt un domn și că întotdeauna
- ... voi trata orice femeie cu respect. - Destul! Plecați!
Nu mă voi certa cu un marinar ordinar din flota britanică.
Înainte să desconsiderați un marinar ordinar, domnule,
vă reamintesc că flota britanică și marinarii ei ordinari
au purtat persoana alteței voastre până aici, teafără și nevătămată.
Noapte bună, domnilor.
Unde este desertul nostru?
Mademoiselle... vă cer iertare.
Deci nu suntem altceva decât animale.
Vă asigur, mademoiselle, nu e un punct de vedere pe care-l împărtășesc
sau aș vrea să-l aud exprimat.
Ai fost bun. Ai încercat să mă ajuți încă o dată.
N-am făcut mai mult decât îmi dictează conștiința.
Dar acum, mi-e teamă că nu mai poți face nimic pentru mine.
Mademoiselle, măcar permite-mi să te conduc acasă.
Nu e nevoie să te deranjezi.
Te asigur, nu e niciun deranj.
Va fi o plăcere.
Prea bine. Mulțumesc.
Astăzi, cred că există un singur lord și stăpân în Franța.
- Mademoiselle? - Mașinăria aceea.
Pentru Moncoutant sau republicani, este același lucru.
Oare el crede că în acest fel ne face să-l iubim?
Mi-e teamă că n-am luat parte la planurile colonelului.
Atunci ce faci aici?
Sunt aici să-mi fac datoria.
Și care este... datoria dumitale?
Vom reține podul până ni se va spune să plecăm.
Sau până sunteți forțați să plecați.
Uite așa, copiii au o vacanță neașteptată.
Sunt sigur că odată ce colonelul se mai calmează...
Timp de 20 de ani am trăit ca un animal tâmpit.
- Nu-mi doresc să trăiesc din nou așa. - Nici n-o vei face.
Nu voi permite să se întâmple. Ai cuvântul meu.
Îți accept bunătatea, monsieur, dar nu cuvântul.
Nu știi despre ce vorbești.
Câtă vreme sunt aici, nu vei păți nimic, îți jur.
- Și când vei fi plecat? - Nu mă cunoști, mademoiselle.
Dacă m-ai cunoaște, nu te-ai grăbi atât să te îndoiești de mine.
Nu de dumneata mă îndoiesc.
De locul ăsta.
Te voi proteja.
Plecați. Înapoi la pod, amândoi.
Scuze, monsieur. Întâi ofițerii, firește. După dumneavoastră.
Nu cred că se vor întoarce.
Măcar dă-mi voie să te protejez de ei.
M-aș bucura dacă ai face-o.
Îmi cer iertare, domnule.
- Totul e în ordine, domnule? - Da, e bine.
Bine, mulțumesc, Matthews.
- Ce este? - Podul. Stai aici.
Reîncărcați! Repede!
Foc!
Reîncărcați și veniți la tribord cu un cart!
- Dar nu putem vedea nimic, domnule. - Faceți cum vă spun!
Tribord!
Opriți! Formație pe rânduri!
- Ce se întâmplă, domnule Hornblower? - Nu știu, domnule.
Foc! Reîncărcați!
Archie, unde sunt? În ce tragi?
- Grăbiți-vă! Haideți, oameni buni, repede! - Archie! Dl. Kennedy, raportează!
Domnule, muschete inamice trag de peste rău.
Ne-au luat prin surprindere. Au apărut de nicăieri.
Capul jos, băieți. Nu le dați țintă!
- Gata, Styles? - Gata!
- Tun pregătit! - Nu trageți! Nu trageți!
Încetați focul!
Vreo încercare la pod?
Nu, domnule.
Foarte bine. Îți sugerez să-ți repliezi oamenii.
Da... da, să trăiți.
Pregătiți-vă.
Și-au ales bine timpul.
Dar unde este artileria lor? De ce atacă fără ea?
La început am crezut că e tunet, domnule.
Nu, domnule Bracegirdle, acela este tun.
Ce Dumnezeu face artileria franceză atât de mult spre vest?
Ar trebui să fie la mile depărtare, la sud de Muzillac!
Campania generalului e încheiată înainte de a fi început.
Generale, am numărat cel puțin 30 de piese de artilerie.
- Îndreptate împotriva noastră. - Au pus o capcană pentru noi,
iar noi am mers drept în ea.
Am primit vești de la dl. Bowles?
Nu, domnule, n-au mai venit rapoarte.
Atunci trimite un echipaj la țărm.
Îl vor găsi repede pe generalul Charette și vor raporta situația lui.
Da, să trăiți.
Dacă se opresc salvele de tun, mi-e teamă că trebuie să credem ce e mai rău.
Vrei doar să...
- Trimite oamenii la țărm, dl. Bracegirdle. - Da, să trăiți.
Archie, niciun semn de artileria lor?
Nu încă.
Cred că merg să văd ce face maiorul la vad.
Horatio!
Când au început să tragă...
m-am panicat. Știam ce fac, dar nu m-am putut opri.
- A fost surpriză. - Cred că a fost
la fel pentru noi toți.
Dar un ofițer, chiar și un locotenent aspirant,
nu trebuie să intre în panică.
Archie, n-ai de să te temi din partea dușmanului.
- Vor să ne omoare, Horatio! - Da, sigur că vor.
Dar pulberea lor nu este amenințare pentru noi.
De la distanța asta, se vor strădui din greu să lovească un obiect mare.
Dacă rămâi calm și te ții departe de cătarea lor,
nu te pot atinge.
Bine.
- Suntem terminați, dl. Bowles. - Nu încă, domnule.
Salvează-te dacă poți.
Nu e țara dumitale, dl. Bowles.
Nu trebuie să mori aici.
Ai grijă, dl. Hornblower. Avem câteva viespi aici.
- Sunt nerăbdătoare să înțepe. - Văd, milord.
Avem vreun indiciu despre numărul lor?
E greu de spus. Își schimbă constant poziția.
- La fel ca la pod. - Am puțin timp pentru un inamic
care nu îndrăznește să-și arate fața. Ce speră să câștige
- ... cu astfel de spectacol? - Poate ar trebui să-l informăm
- ... pe colonelul Moncoutant. - Bineînțeles, îl poți distrage
de la interesele satului.
Propriile tale interese de azi-noapte... sper că s-au dovedit satisfăcătoare.
Da, mulțumesc, milord.
Voi vorbi cu colonelul.
Dl. Hornblower... dacă vei vorbi cu el,
cred că un pic mai multă diplomație n-ar strica.
Da, milord.
Echipajul s-a întors de la țărm, domnule.
Ei bine, dl. Bracegirdle?
N-au reușit să stabilească un contact cu tabăra generalului Charette.
Înseamnă că este așa cum am bănuit.
Se crede că toți oamenii sunt pierduți, domnule.
Înaintea dumitale stă un om demn de a fi acuzat.
- Acuzat? De cine? - De mine însumi. Știam...
Am crezut că aceasta campanie e o speranță deșartă
și totuși mi-am înfrânat limba.
- Din ce motiv, domnule? - Mi s-a ordonat să tac.
Atunci responsabilitatea nu este a dumneavoastră, domnule.
- Este a celui care a dat ordinul. - În principiu, poate.
Dar cum rămâne cu conștiința, dl. Bracegirdle?
Și cu ordinul meu de a rămâne aici? Trebuie să-l respect și pe acesta?
Pentru că dacă o fac, cu siguranță se vor pierde mai multe vieți.
Acum că forțele republicane l-au învins pe Charette,
cu siguranță se vor întoarce către Muzillac.
Să nu îndeplinesc ordinul?
Ori să stau aici și să aștept ca morții să se întoarcă?
- Calculul înfrângerii. - Într-adevăr.
O ecuație nesuferită...
iar eu n-am răspunsul la ea.
Da, l-am prins! Puțin mai sus.
Încă un pic. Dă-i drumul.
Înapoi.
Te-am prins! Te-am prins, broască!
Opriți focul! Nu risipiți pulberea!
Jean Fabier, ai fost găsit vinovat de răzvrătire
și trădare și ai fost condamnat la moarte din ordinul
lordului de Muzillac. Trăiască regele!
Dl. Hornblower, n-ar trebui să fii la pod?
Colonele, inamicii continuă să riposteze cu focuri sporadice.
Dar nu se vede niciun semn de artileria lor.
Le e teamă să se arate. Ei bine, nici nu mă aștept la altceva.
Mulțumesc, dl. Hornblower.
Domnule, îți sugerez să mă însoțești la pod.
Nu am niciun dubiu că toți vom beneficia de evaluarea dumitale
- ... făcută inamicului. - Mulțumesc pentru invitație.
Dar, după cum vezi, am alte preocupări în prezent.
Domnule, te sfătuiesc să vii imediat la pod.
- Inamicul, domnule... - Numele? Cum se numește omul acesta?
Domnule, nu înțeleg de ce continui cu aceste execuții
în timp ce inamicul nu se știe unde este.
Destul, dl. Hornblower. După cum vezi, eu am
treburi în oraș. Dacă vrei să cauți
după inamic, n-am să te împiedic. Dar îți reamintesc
că sunt comandantul dumitale și, din experiența mea, se cade
să iei absența inamicului ca pe o veste bună.
O zi bună, monsieur. Numele?
Pregătește-te să ridicăm pânzele până nu pierdem vântul, dl. Bracegirdle.
Către Muzillac? Da, să trăiți.
Cum rămâne cu dl. Bowles?
Trebuie să-l considerăm pierdut împreună cu ceilalți.
Tot echipajul la pânze!
Vrei să lupți? Asta vrei?
Păstrează-ți capul limpede sau îl vei pierde, înțeles?
Ai înțeles, Oldroyd?
Bravo.
La fel de nemișcată precum o corabie pictată pe un ocean pictat.
Domnule?
Nu avem vânt, dl. Bracegirdle.
Nu înaintăm deloc.
Lansează bărcile, dl. Bracegirdle.
Lansați bărcile!
Sergent-major, formează un pluton de trăgători să treacă râul.
E vremea să scoatem viespile din cuibul lor.
Da, milord.
Pluton, stai!
La dreapta!
Rândul din spate, prezentați arm'! Rândul spate, foc!
Artileria.
Numărul unu!
Numărul doi!
Numărul trei!
- Cât am mers, dl. Bracegirdle? - Poate trei mile, domnule.
Vom ajunge la Muzillac chiar dacă va fi să vâslesc eu însumi!
Pluton, atenție.
- Câți, sergent-major? - 18, domnule.
18? Asta-i tot?
Atunci unde Dumnezeu sunt ceilalți?
Mariette, sunt eu, Horatio!
N-ai văzut...
N-ai văzut ce se întâmplă în piață?
- Trebuia să te văd. - Chiar acum l-au ucis pe brutar.
E vinovat doar de faptul că a vândut pâine veche.
Fără îndoială că vezi cât de periculos este Moncoutant.
Este totuși comandantul meu.
Iar ca ofițer, îl asculți.
Dar ca om, știi ce este, nu-i așa?
Mariette... trebuie să te întreb ceva.
Înainte să venim,
ai văzut vreun soldat inamic trecând prin sat?
La care soldați inamici te referi?
Regaliști? Republicani?
- Mariette, te rog... - Nu.
Vii aici neștiind nimic despre mine sau acest loc
și îndrăznești să-mi ceri să-mi trădez poporul.
Tăcerea ta înseamnă mai multă vărsare de sânge, nu mai puțină.
Dacă te referi la măcelarii ăștia, mă bucur.
Nu la ei mă gândeam. Dacă oamenii mei nu sunt pregătiți...
Tu... tu ai putea muri.
Republicanii au venit acum trei zile.
Pleacă, te rog. Voi nu puteți învinge aici.
Ia-ți oamenii și pleacă acum, cât mai poți.
Horatio!
Am pierdut prea multe persoane fără să-mi iau rămas bun.
Mă voi întoarce și te voi lua de aici,
dacă asta îți dorești.
Pleacă.
Aduceți următorul om.
Numele?
Ai fost găsit vinovat de răzvrătire și trădare
și ai fost condamnat la moarte din ordinul lordului de Muzillac.
Am știut eu că trebuia să ne fi dus în Indii.
Ți-am mai spus, febră galbenă, tifos.
Ne e mai bine aici, nu?
Ia priviți.
Priviți-i pe homari!
Oldroyd!
Cred că am fost prostiți, dl. Hornblower.
Nu e nicio armată aici, doar o mână de broaște care se distrează.
Sunt convins că armata e concentrată în nord, milord.
Nu suntem bine puși aici.
- Ai vorbit cu colonelul despre asta? - Colonelul?
Satul... e pur și simplu măcelărie.
Înțeleg. În acest caz, sugerez să preluăm comanda.
Cred că nu avem altă opțiune, milord.
Haideți, băieți! Trageți!
Vâsliți! Vâsliți!
Vâsliți!
Iată.
Expediția aceasta devine din ce în ce mai sortită eșecului, dl. Hornblower.
Repede, aduceți-le aici.
Nu se vor grăbi să se întoarcă.
Mai bine fără ei.
Milord, se pare că emigranții s-au săturat.
Poate că le lipsește disciplina, dl. Kennedy, dar acei oameni nu sunt lași.
- Se duc să apere satul. - Vor rezista, milord?
Poate... o vreme.
Dl. Hornblower este acolo, le organizează apărarea.
Dar aici, ca și comandant, cred că putem face mai mult pentru acești oameni.
- Vreți să ne retragem? - Da...
cu toate că nu-mi face nicio plăcere s-o spun. Vom lua
poziție defensivă pe partea cealaltă a râului.
Dacă oamenii dumitale se vor pregăti să arunce podul în aer.
De îndată. Și cum rămâne cu dl. Hornblower, milord?
Îi vom acorda cât de mult timp vom putea.
Să sperăm că nu-și abandonează prudența obișnuită.
Aduceți încoace!
Repede!
Colonele! Colonele!
- Ce este? - Inamicul se strânge la marginea orașului.
Oamenii dumitale au nevoie de dumneata, domnule!
Prea bine!
Să luăm tunurile, domnule?
Nu, ar dura prea mult. Îi speriem și se vor retrage.
Dl. Kennedy, ce facem dacă broaștele ajung la pod?
L-ai auzit pe maior, îl aruncăm în aer.
- Bun. Și după aceea? - După aceea ne retragem înspre plajă
și... sperăm că va fi bine.
Foc!
Am făcut pagubă, domnule și am dat cep butoaielor.
- Ca o măsură în plus. - Foarte bine, Matthews.
- Dl. Kennedy, pulberea este pregătită? - Este, domnule.
Atunci aprinde fitilul, dacă ești bun.
Da, să trăiți.
Aprinde fitilul.
- Colonele, trebuie să ne retragem. - Ne trebuie mai mulți oameni.
- Trimite după trupele maiorului Edrington. - Colonele, cauza noastră este pierdută!
- Trebuie să te retragi! - Știu că nu mă placi,
dl. Hornblower, dar este patria mea.
Lupta dumitale poate s-a sfârșit, dar a mea nu poate fi abandonată atât de rapid.
Am mai plecat o dată de aici. Nu voi pleca din nou!
Trageți! Trageți!
Haideți, băieți, trageți, toți odată!
Căpitane Pellew, avem vânt!
Ridicați vâslele!
Recheamă bărcile, dl. Bracegrdle!
Facă Domnul să nu fie prea târziu!
- E totul pregătit, Matthews? - Da, domnule.
Cred că gândim la fel, dl. Kennedy.
Poate îi mai dăm câteva clipe, milord.
Îndrăznesc să spun că dl. Hornblower ne va surprinde.
Da, domnule.
Dacă este în viață.
Coboară pe aici, nimeni n-o să te vadă.
Crezi măcar puțin că am să plec de aici
- ... fără tine? - Grăbește-te!
Vino cu mine.
- Este o nebunie. - N-am să plec fără tine.
Bine, coboară.
Haide!
Sari!
- Piciorul meu! - Te simți bine?
- E bine. - Haide! Te ajut!
Unu, doi, trei.
Domnule, nu mai avem mult timp.
Lăsați-mă pe mine, domnule.
Pregătiți.
Prezentați!
Nu trageți!
Foc de acoperire!
Foc!
Nu!
Domnule Kennedy!
Nu folosește la nimic, Horatio, e moartă. Haide. Vino.
Îi va reține măcar o vreme.
Domnule Kennedy, ne vom retrage către plajă.
- Vom vedea acolo ce e de făcut. - Am înțeles, milord.
- Pune oamenii în mișcare, sergent-major. - Arma la umăr!
Domnule Kennedy...
să ai grijă de el, te rog.
Desigur.
Vino, Horatio.
Ai făcut tot ce ai putut.
Prima companie, stai!
E cum nu se poate mai bine!
Alege, diavolul sau adânca mare albastră.
Sergent, repliază oamenii și acoperă spatele.
Prea bine, domnule.
Batalion, vom forma linie. Cinci părți la dreapta.
La dreapta! Porniți!
Cred că vechii noștri prieteni vin după noi.
Salutare!
Încă un pas și ne vedem în iad!
Nu broasca aia. Aia e o broască bună.
Domnule Bowles!
Credeam că ați ajuns la Paris până acum, domnilor.
Primul rând, pregătiți!
Primul rând, în genunchi!
Nimeni nu vrea să înoate?
Prezentați!
Foc!
- E Indy! - Schimbați armele...
Foc!
Cred că ne-am descurcat bine cu locul ăsta, dl. Hornblower.
Da, milord.
Foarte bună treabă, într-adevăr.
Milord. Unde ți-e haina, dl. Bowles?
Bine te-ai întors, dl. Hornblower.
Domnule Kennedy.
Domnule Hornblower! La raport în cabina mea, te rog.
Da, să trăiți.
Domnule, raportez pierderea a șase oameni și două tunuri
din compania navei.
Să nu mai vorbim de aliații noștri francezi.
Da, domnule.
Dacă un căpitan își pierde nava, domnule Hornblower, trebuie să înfrunte
curtea marțială, oricare ar fi circumstanțele înfrângerii lui.
Trebuie să se apere pe sine însuși și reputația lui.
- M-am făcut înțeles? - Da, domnule.
Ei bine, omule?
Domnule, n-am nimic de spus.
Tunurile s-au pierdut, oamenii au murit,
iar cauza regalistă...
Un eșec...
ca restul acestei expediții mizerabile
în care am fost angajați. Da, domnule Hornblower...
mă includ și pe mine.
Ce am căutat aici, domnule?
N-am fost doriți.
N-am adus decât... distrugere...
moarte... și înfrângere.
Iertați-mă, domnule.
Nu-i nimic, dl. Hornblower. Nu-i nimic.
Haide, omule, uită-te la tine.
Privește în ce stare jalnică este noua ta uniformă.
Nu prea e imaginea cu care ne-am obișnuit, nu?
Nu, domnule.
Când îmbrăcăm aceasta uniformă, domnule Hornblower,
pășim într-o lume de aventură și dificultăți.
Dar, mai presus de toate, o viață de datorie.
Datorie față de poporul nostru, regele, țara noastră,
dar, de asemenea, o datorie către oamenii noștri.
Întotdeauna trebuie să fim o sursă de inspirație pentru ei, dl. Hornblower.
Și indiferent de ce se abate asupra noastră, indiferent ce,
nu trebuie să uităm niciodată că suntem ofițeri ai Marinei Regale.
Într-adevăr, domnule.
Mă bucur să te văd teafăr, domnule Hornblower.
Și eu mă bucur că m-am întors, domnule.
Subtitrarea BlackAmber/SubTeam pentru www.subs.ro